10 цікавих фактів про українську вишиванку, яких ви не знали

“І в дорогу далеку ти мене на зорі проводжала, і рушник вишиваний на щастя, на долю дала» — ці слова Андрія Малишка знає кожен українець. Оспівана у народній творчості та міцно вкорінена в обрядах і традиціях, вишивка є своєрідним й дуже цінним надбанням, кодом нашої нації. І, звісно, чільне місце тут належить саме вишитим сорочкам. Українці в вишиванках – абсолютно прекрасні. Особливо це відчувається у День вишиванки, що відзначають щороку починаючи з 2006 у третій четвер травня. Неймовірна єдність, гордість, патріотизм, сила, гідність народу панують на вулицях сіл, міст і містечок в цей день. Далі пропонуємо низку цікавих фактів про цей автентичний, красивий одяг.

1. Давня історія

Про це свідчать розкопки різноманітних об’єктів трипільської культури, котрі містять елементи орнаментів української вишивки. Знайдені на Черкащині скіфські срібні бляшки з фігурками чоловіків, датовані VІ ст. до н.е., при дослідженні показали ідентичність з українським народним костюмом.

2. Перша школа вишивки

Відомо, що сестра Великого Князя Київського Володимира Мономаха – Анна Всеволодівна приблизно у 1090-их роках заснувала при монастирі школу для дівчат. Там вони опановували мистецтво гаптування золотом і сріблом, а також вчилися співам і грамоті.

3. Перша вишиванка

За давнім звичаєм перша вишиванка немовляти шилася із батьківських сорочок: для дівчинки із маминої, для хлопчика із татової. На неї непомітно, з вивороту, крапали воском хрещені батьки під час обряду хрещення. Така одягнена на дитину річ ставала її першим оберегом.

4. Дитяча вишиванка

Хибно вважати чорний колір вишивки чоловічим чи траурним. У давнину саме чорним кольором матері вишивали сорочки для дівчаток, адже він символізував землю та родючість. Для хлопчиків же вишивали синім або зеленим – на захист від природних стихій у майбутніх походах.